Den sidste dag af Vicky og Eyals søns shivah.
Shivah: 7 sørgedage i jødisk tradition, som følger efter begravelsen.
- Er du okay? - Ja.
Hvem vil have bank?
Ses vi derhenne?
Farvel, skat.
Vicky?
Der er han. Kom nu.
Hej. Hvordan går det?
Hvor er Vicky?
- Er det okay, at vi kom nu? - Vi har salat med.
Shivah'en er forbi, og så kommer I nu?
- Han er skør. - Kom.
Nej, jeg tager ikke med. Jeg sagde jo, vi ikke skulle komme.
Skal vi gå?
- Vicky? - Jeg er ked af det.
- Der er gået alt for lang tid. - Vi må af sted.
Skal I med på gravbesøg?
- Det kan vi ikke. - Men vi har salat med.
- Jeg spiser ikke agurk. - Det er i orden.
Tak.
Vi må ud til graven.
Skal vi gå?
- Jeg håber, I slipper for mere sorg. - Det gør vi nok ikke.
Skråt op med dem.
Og i Eilat fra 23 grader til 30 i aften.
- Jeg tror, jeg bliver hjemme. - Hvad?
Indbrud. De læser nekrologerne, og når familierne er på kirkegården -
- bryder de ind i deres huse.
Da Shamir døde, brød de ind i datterens hus.
Er du dum?
Jeg rydder lidt op.
Skaljeg hjælpe dig?
Min søn glemte... vi glemte -
- et tæppe her. Har du set det?
Det er spraglet.
Blåt, grønt, orange, gult, lyserødt.
Patientens navn: Ronnie Spivak MEDICINSK CANNABIS
Vil du have det?
Det er dit.
Og tæppet?
Skal jeg hente noget til dig?
Yoghurt eller noget? Har du brug for noget?
Eyal! Jeg er glad for, at du er her!
- Hvordan har mor det? - Skal jeg introducere dig for ham?
- Han er sød, men han er ikke... Ronnie. - Har du set Ronnies tæppe?
Det blå, grønne, orange, gule, lyserøde tæppe?
- Ja. - Nej.
- Hej, Eyal. Hvad...
Hvad laver du her? Er alt i orden?
Han leder efter Ronnies kulørte tæppe. Har du set det?
Det er blåt, grønt, orange, gult og lyserødt.
Jeg kigger efter det. Men det er svært at finde noget her efter...
Jeg ringer, hvis jeg finder det.
Læg det i din lomme, så de ikke ser, du tager det med.
Det gør mors fætter, når han kommer og tager lidt til sig selv.
- Din fætter er nok tyndere end mig. - Du har virkelig taget på.
Hvad med at skifte bane?
Hov!
- Hold øje med vejen! - Jeg holder øje med, hvad jeg vil.
Eyal?
- Ja? - Hallo. Det er fra tandlægen.
Du har en aftale med en tandplejer og tandlægen -
- i morgen kl. 17:15.
For at bekræfte, tryk 1.
For at aflyse, tryk 2.
Vicky! Vicky!
Vicky! Hej!
Vent et øjeblik.
- Jeg har sushi med til jer. - Dine forældre har givet os salat.
- Men det her er fra mig. - Tak.
Hvad nu?
- Må jeg komme ind? - Hvorfor?
- For at sidde Shivah. - Shivah'en er slut, Zooler.
Tak.
Jeg mangler 50. Jeg går ind efter nogle kontanter.
Skaf pengene, og du får posen.
- Har du 50? - 50 hvad?
- Shekel. - Til hvad?
- Til at betale taxien udenfor. - Hvorfor tog du en taxi?
- Jeg ville ikke køre selv. - Er det ikke spild af penge?
Jo, og taxameteret løber.
Hvor var du?
Vi glemte tæppet på hospicet.
- Hvor er det så? - Jeg kunne ikke finde det.
- Tæl dem derhjemme. - Du skylder mig stadig 10.
- Kvittering? - Giv mig posen.
Hov! Hov!
Taber! Røvhul! Få et liv! Idiot!
De har smidt hans tæppe væk.
Var det derfor, du ikke besøgte graven?
Jeg blev for at bevogte huset.
Desuden, hvad betyder det? Han er der også i morgen.
- Men det er tæppet ikke. - Tæppet er der ikke nu.
Men det vidste jeg ikke, da jeg tog derhen, vel?
- Har du set du killingerne i haven? - Ja.
Vi burde ringe til byrådet, så de kan fange og sterilisere hende.
Nej, rør dem ikke.
Hvis du kommer tæt på dem, vil moderen ikke amme dem. Rør dem ikke.
Og hvad så? Om få måneder vil vi have flere killinger her.
Fint, de ordner rotterne og slangerne.
Hvad skal jeg lave med dem i morgen?
Give dem en popquiz.
Nej, det er ikke fair.
- Hvad vil du gøre? - Jeg har ikke planlagt noget.
Jeg tror bare, jeg tager derhen og...
Jeg ved det ikke.
Jeg kommer om morgenen, og måske tæller jeg inventaret.
Keren og Shmulik Zooler, hold så op!
Nok er nok!
Hej, vent! Vent et øjeblik!
Hej!
- Jeg skal købe noget. - Vi åbner igen om syv timer.
Nej, jeg skal købe noget nu.
Du er Hila, ikke sandt?
Du gik i skole med min søn.
- Måske også i gymnasiet. - Hils ham fra mig.
Ronnie Spivak.
Tak.
Det er kvælende varmt.
Den anden ledning.
De Zoolere... som kaniner, ikke sandt?
Dagen efter Shivah.
Husker du at ordne gravstederne?
Husker du det? De bad os ordne det inden aften.
- Eyal? - Hvad?
- Eyal? Kan du huske det? - Ja.
- Har du Yudahs telefonnummer? - Ja.
Du ser godt ud med skæg.
Og jeg ser godt ud uden.
Kom nu...
- Farvel. - Farvel.
- Hallo. - Det er...
- Det er Spivak. - Ja?
Spivak. Shavey Tzion Vej 15.
- Han er på vej. - Han skulle være her nu.
- Han tog af sted for lidt siden. - Hvorfor er han her ikke?
Se til højre, han kommer om et øjeblik.
Hvad? Er alt i orden? Hvad venter du på?
- En taxi. - Vil du have et lift?
Sig ikke, jeg ikke tilbød det.
RONNIE SPIVAK
Hej, det er Eyal. Eyal Spivak.
Jeg vil spørge dig om noget. Kan du komme forbi et øjeblik? Farvel.
Tak. Farvel.
- Hej. God morgen. - God morgen.
- Må jeg bede dig om en tjeneste? - Ja, selvfølgelig.
Jeg kan høre jer to fra Ronnies soveværelse.
- Høre hvad? - I to...
- Hvad mener du? - Jeg mener, jeg kan høre jer kneppe.
Fra hans soveværelse.
Okay... Så nu generer det dig pludselig?
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Hvad... hvem er du? - Jeg er lærervikar.
- Guy. - Tak, men jeg er her nu.
- Godmorgen, alle sammen. - Godmorgen.
Vicky? Det er meningen, jeg skal være her nu.
Øjeblik. Hvis du har et problem, må du tale med Daphna, okay?
Mange tak for alt, men jeg er her nu. Og jeg har endog forberedt en popquiz.
- Du sagde ikke, at du kom tilbage. - Jeg ved ikke, om det er vigtigt...
Men jeg har forstået, at popquizzer ikke er tilladt.
- Skaljeg gå derind igen? - Nej.
- Jeg kan ikke sparke ham ud nu. - Er det derfor, du trak mig til side?
Nu jeg ved, du gerne vil komme tilbage, så... i morgen?
Hvis nogen spørger, så er jeg ude bagved og tæller inventaret.
Åh, er du her? Er du i baglokalet?
Nej... Men hvis nogen ringer, så sig, at jeg er der.
Men ingen regnede med, du kom i dag.
Okay. Men hvis nogen ringer, så er det, hvad du siger.
Råb ikke...
- Zooler. - Det er mig.
- Jeg har ikke bestilt sushi. - Jeg kan ikke bare forlade arbejdet.
- Der er nok til en hel deling. - Du ville have, jeg kom.
- Hvad ville du have haft? - En rulle ville have været nok.
Du ved, der er en minimumsordre på takeaway.
Luk døren.
Sig mig, har du stadig bordtennisbordet nedenunder?
Hvad så... Hvad ville du?
Skidt med det, vil du have, jeg tæsker dig i bordtennis?
Vent et øjeblik.
Det bliver ved med at falde ud.
Hvor er det fra?
Jeg kan ikke holde det inde i rullepapiret.
Kan du vise mig, hvordan du gør det?
- Nu? - Hvornår ellers?
Det ved jeg ikke. Har du aldrig røget før?
Kom nu, ikke engang da du var på min alder?
Lær mig det. Vær en god nabo.
Det er medicinsk, ikke?
Jeg kan ikke... Jeg skal tilbage på arbejdet.
Jeg vil ikke lære dig at rulle joints nu, Spivak.
Sarah fra Katzenelsongade kunne ikke høre dig.
Ved du, hvad min far ville gøre ved mig? Og ved dig? Dit fjols!
Hvad vil han gøre? Er du et barn?
Vær ikke ligesom din far, Zooler.
Zooler!
Og vi spiller bordtennis?
Ja, men senere.
Albert, du vil ikke tro det. En idiot kørte ind i mig.
Ja... Nej, det var en flugtbilist. Det er en nation af røvhuller.
Hvad kan jeg sige, Albert? Jeg håber, det er sidste gang, det sker.
Jeg er ikke... Okay, lige meget hvad, ja...
Min far kører mig på hospitalet.
Jeg lod den stå ved mine forældres hus.
Hør her, Albert, jeg er virkelig ked af det.
Spørg Eitan. Han klager altid over, at du ikke giver ham nok vagter.
Cool.
Nej, det er bare lidt blod uden på armen.
Jeg er heldig, jeg havde hjelm på.
Ja...
Ja... Ja, jeg er på hospitalet. Jeg er allerede indenfor.
Alle er syge her. Albert, jeg skal tale med lægen nu.
Okay, farvel. Jeg er virkelig ked af det.
Hvornår virker det?
Hvorfor er du ikke venner med mine forældre længere?
Dine forældre er nogle røvhuller, Zooler.
Din mor er en kælling, og din far er et nul.
Da han blev syg, holdt de pludselig op med at invitere os over.
De holdt op med at tage telefonen, langsomt, så vi ikke ville bemærke det.
De holdt op med at være vores venner, og det er det.
Og hvorfor holdt I to op med at være venner?
Når man går i 9. klasse, er det ikke smart at have en ven i 6. klasse.
- Hvornår virker det? - Det gør det, slap bare lidt af.
Kom, Zooler. Zooler, kom!
Det er en fornøjelse at ryge sammen med dig.
Zooler!
Hej, frue.
- Vi må aflevere det. - Jeg leverer det ikke tilbage.
- Jeg vil ikke have det her. - Det er vores.
Vi har arvet det.
Hvad laver han her?
Han ruller. Han hjælper mig med at rulle joints.
- Gå hjem, Zooler. - Zooler, bliv.
- Zooler, gå hjem! - Zooler, sæt dig ned.
Ned, sit, rul! Skaf dig en hund.
- Sit. - Du sagde, vi skulle spille bordtennis.
Vi sagde, vi ville gå tilbage.
Du gik ikke derhen i går. Vi sagde, vi ville gå tilbage i dag.
Hvorfor er du ikke på arbejde?
- Hvorfor er du ikke? - Jeg har pause. Jeg ville hvile mig.
- Vi sagde, vi ville gå tilbage. - Det sagde vi.
Tag askebægeret med.
Vick... Jeg er så ked af det.
Forsvind fra mit åsyn, Zooler.
- Hvor skal du hen? - Vi skal godkende det her.
Det er fint med mig.
STENHUGGER
Ronnie Spivak - 1990 - 2015 Vicky og Eyals søn
Øjeblik.
- Ingen drama. Kom lige et øjeblik. - Jeg kommer straks tilbage.
- Det er en skam, den går til spilde. - Jeg blev virkelig ked af at høre...
Bare giv dem quizzen, okay?
Jeg er virkelig ked af det.
Mjav.
Hallo. Mjav.
- Hallo, mjav. - Rør dem ikke!
Hvis du rører killingerne, vil moderen ikke kendes ved dem.
Hun vil ikke amme dem eller noget.
Fint.
- Backgammon. - Jeg kender det ikke.
- Kender du ikke backgammon? - Ingen har lært mig det.
Hjælp mig.
Kan du huske, da jeg kom til hospitalet med mine forældre, da han blev født?
Mor var gravid. Vi skulle se ham, så jeg ikke blev jaloux, når Daria blev født.
- Hold mund, okay? - Hvad er der i vejen?
- Bare hold mund. - Jeg sidder bare og mindes.
Netop. Lad være med det. Det er varmt.
- Hvad laver du? - Hvid åbner.
- Slip mig! - Rør ikke ved min brik!
Godt så!
Flot. Virkelig modent.
Nu taber jeg det hele.
Vil du ikke hjælpe mig?
Tænkte I to aldrig på at få flere børn?
Tænker du aldrig på at holde mund?
Ja? Hvad?
Hallo?
Pis.
Hej, Gal. Jeg glemte det.
Vi havde planlagt en time i dag, ikke?
- Hvad har du gjort ved ham? - Hvad har du gjort?
- Hvad har han gjort ved dig? - Jeg har ikke gjort noget.
Fortæl hende det. Fortæl hende det, fjols.
- Zooler! - Min mor sagde, at din søn er død.
- Det er ikke min søn... - Gudskelov.
- Min mor sagde, at han er død. - Ja. Det der er vores dumme nabo.
- Kom nu. - Jeg tror, jeg tager hjem.
Måske skulle du blive alligevel? Kom nu.
Pizzastykker?
Jeg er allergisk overfor sesamfrø.
Hvordan går det i skolen?
Øjeblik, jeg kommer.
Hvad... Hvad?
Hold op!
Hvad laver du her?
Fortsæt med det udenfor eller hjemme hos dig selv.
- Din mand slog min kone. - Hvad?
- Jeg slog hende. - Nej, nej.
- Hold op! - Stop, stop!
Så er det nok!
Hvad laver han her? Hvad laver du her?
- Hvorfor er du ikke på arbejde? - Der skete en ulykke. Jeg hjalp ham.
- Det er ingenting. Jeg er okay. - Hvor er hjelmen, jeg købte til dig?
Den er her.
Vi går. Shivah'en er forbi.
- Hold op! - Så er det nok!
- Du skræmte mig. Hvordan kom du ind? - Fra taget.
Hvor mange gange har jeg sagt til jer, at I ikke må gå ind den vej?
- Kan du også høre mine forældre? - Hele tiden.
Jeg skal vise dig noget. Det er vigtigt.
- Er du blevet skør? - Ja, jeg er blevet skør. Mig.
Shmulik?
Sig til Keren, at salaten var lækker.
- Jeg lavede den. - Så var den lækker.
- Hvad laver du? - Viser dig noget.
- Hvordan var det så? - Hvordan var hvad?
Hvordan var jeg?
Som en, der springer rundt og lader, som om han spiller guitar?
Ja.
Tror du, der er en chance for at vinde verdensmesterskabet i luftguitar?
- Jeg ved ikke, hvordan de andre er. - Okay, men baseret på, hvad du så?
- Ikke dårligt. - Ja?
Ja.
Gider du lade være med at smide rundt med dit tøj?
Hvor er posen?
Kan du huske, jeg filmede jer to spille "You Can Call Me Al"?
Nå ja, vi lavede Simon og Garfunkel.
- Nej, kun Simon. - Ronnie var Simon. Jeg var Garfunkel.
- Du var Chevy Chase, efter de skiltes. - Jeg var Garfunkel.
Du var Chevy Chase, og Ronnie var Simon.
- Virkelig? - Ja. Kan du huske det?
Det ved jeg ikke. Vil du se den?
- Vi har ingen videoafspiller. - Jeg har en! Eller mine forældre har.
Kom nu!
Vil du ikke holde op med at hænge ud med min søn?
- Har han da stuearrest? - Jeg ved, hvad du går igennem...
Ungen løber på tagene med en videomaskine.
- Han er ikke et barn længere. - Sandt, men han er mit.
- Hvad laver du? - Hvad laver du?
Vil du ikke se videoen?
Hvor skal du hen? - Til hospicet.
- Hvad er et hospice? - Ved du ikke det?
- Vil du gerne have, jeg tager med? - Din far vil have dig hjemme.
Vær ikke som min far.
Hvor kommer den fra?
Den private samling.
- Hej, Vicky! - Hej, Vicky!
- Hej. - Hvornår er du begyndt at ryge?
- Jeg ryger ikke, det er hendes. - Er du okay?
- Ja, hvorfor? - På grund af Guy.
Nå ja. Ja, jeg har det fint.
Han sagde, han ikke havde lyst til at gøre det -
- men han havde ikke noget valg, fordi det er hans job.
Han sagde, han ikke havde noget valg pga. Sin indkomst.
- Jeg forstår. Hvordan var quizzen? - Hvilken quiz?
- Hallo? Vicky Spivak? - Ja.
Jeg ringer fra tandlægen. Din aftale begyndte for et kvarter siden...
- Satans. - Jeg må ændre din tid.
- Hallo? - Jeg er der om 5-7 minutter.
- Nej, nej, nej... - Jo. Vent for en gangs skyld på mig.
Jeg har en aftale nu. Jeg er allerede sent på den.
Spivak? Jeg sagde i telefonen...
Men jeg fortalte dig... Hvem er min tandplejer?
Vær venlig og sig, hvem der er min tandplejer.
Vicky? Jeg har ventet på dig.
Nej, nej! Undskyld mig!
Først Noa, og derefter...
- Fandt du tæppet? - Jeg har sagt, at jeg ringer.
- Men du har ikke ringet. - Fordi jeg ikke har fundet det.
Vitamin C?
- Hvad? - Hvem er du her sammen med?
- Hvem er du sammen med? - Min mor. Og dig?
- Eyal Spivak. - Virkelig? Han er min bedste vens far.
Åh ja? Også min.
- Hvorfor har jeg så ikke set dig her? - Det ved jeg ikke.
- Hvorfor kom du ikke på besøg? - Hvordan ved du, jeg ikke gjorde det?
Jeg ville have set dig.
- Hvorfor er I her? - Eyal leder efter Ronnies tæppe.
Har han ikke fundet det endnu?
Det tror jeg ikke. Jeg ved det ikke, måske har han.
Hvad var det, du lavede?
- Jeg spillede. - På hvad?
- En guitar. - Hvilken guitar?
Det faktum, at du ikke kan se den, betyder ikke, at den ikke eksisterer.
- Du har bare ikke et åbent sind. - Hold op, hvad laver du?
Jeg sagde det jo. Jeg øver mig i at spille for fred i verden.
Hvis alle holdt en luftguitar, ville de ikke holde en riffel, vel?
Men du holder ingenting!
Kom du for at jorde mig? Så kan jeg bare tage hjem igen.
Jeg prøver bare at forstå.
Der er ikke noget at forstå. Man skal bare prøve.
Hvordan har du det, Eyal?
Lad os tale lidt sammen.
- Hvordan har du det? - Godt.
Faktisk ikke så godt. I har mistet Ronnies tæppe.
Så måske kunne du i stedet for give mig noget græs.
- En recept eller noget? - Hvor er fruen?
Vi fortjener det. Jeg fortjener det.
- Jeg er ked af det, Eyal. - Hvad er du ked af?
- Du skulle lindre smerterne. - Patientens smerter.
- Jeg er ikke rask. - Du er heller ikke syg.
- Forstå dog, at jeg er imod det her. - Jeg er totalt for det.
- Det er, fordi du er dum. - Hvad er dit problem?
Vi opererer, tager til stranden, sender kræften ud i havet -
- bringer pigen tilbage hertil, spiser falafel, uden agurk til dig.
Et spil bordtennis, en smøg, direkte i seng. En skide skøn dag!
- Hvorfor nu det? - Lad os gå, før hun kommer ud.
Dr. Eyal, Dr. Zooler, -
- jeg har talt med patienten, og hun er klar til operationen.
Har vi fået lov til at tage dig med på stranden bagefter?
- Vi fik lov. - Fedt.
Tak.
Hold den inde i et minut, okay?
"Sørgede du for gravstederne?"
Pis.
Det er Yudah. Læg ikke en besked. Send hellere en sms.
Eyal Spivak. Du begravede vores søn for en uge siden. Ronnie Spivak.
Ring til mig. Jeg skal reservere gravstederne ved siden af ham.
To gravsteder.
Det er...
Vent på mig her.
Det er...
Er det ham der?
Vent her.
- Hvorfor tager du ikke telefonen? - Påmind mig lige...
- Eyal Spivak. - Hvor var du i går?
Du sagde, vi kunne reservere pladserne ved siden af. Nu ligger der en der.
Det skulle aftales i løbet af den første uge. Vi begraver folk, kammerat.
- Tager du gas på mig? - Vi skal begrave folk.
- Hej... Hvad laver du? - Zooler, flyt dig!
- Hvad laver du? - Forsvind, Zooler!
"Fra hvor du kom, og hvor du skal hen -
- til et sted med støv, maddiker og orme."
"Og for hvem du er bestemt til at afsige dom og aflægge regnskab -
- foran Kongernes Konge, Den Hellige, velsignet være Han."
"Store er dine formål, og mægtige er dine gerninger."
"Dine øjne er åbne for alle menneskers veje."
"Du belønner hver person, som deres adfærd og gerninger fortjener."
"Herren er retfærdig."
"Min klippe, hvori intet er galt."
"Herren gav, og Herren har taget."
"Må Herrens navn være lovpriset."
"Men Han var barmhjertig, Han tilgav dem deres ugudelighed."
"Gang på gang holdt Han sig tilbage og udløste ikke sin fulde vrede."
"Hans store navn skal ophøjes og helliges -
- i den verden, som Han skabte efter sin vilje."
"Gid han vil regere i sit rige i jeres levetid -
- og i jeres dage og i hele Israels levetid -
- nu og i nær fremtid. Dertil siges: Amen."
"Herrens store navn være lovet til evig tid og i evighedernes evighed."
"Lovet og priset, forherliget og ophøjet -
- opløftet og hyldet, berømmet og lovprist."
"Han skal være lovet ud over al den lov og sang -
- der kan udtales i verden. Dertil siges: Amen."
"Gid der fra himlen må komme den altomfattende fred og liv for os..."
- Lad os komme væk herfra. - Jeg vil også godt blive.
"Han, som stifter fred i sin høje himmel, måtte Han stifte fred -
- for os og for hele Israel! Dertil siges: Amen."
Meirav, min lille søster.
Jeg glemmer aldrig den dag, du blev født.
Jeg gik i 10. klasse, og Naomi var allerede i hæren.
Vi kom til hospitalet for at besøge mor og vores nyfødte søster.
Vi stod overfor det store vindue og så de nyfødte babyer-
- og ventede på, at sygeplejerskerne skulle vise os vores.
Vi iagttog de andre babyer-
- og én skilte sig ud med den fred og magi, som omgav hende.
Vi troede ikke, hun var vores søster, da hun så ud som en helt anden slags.
Og hvor blev vi glade, da vi fandt ud af, at det var dig.
I dine sidste dage på hospitalet, kan jeg huske, jeg sad ved sengen -
- og kærtegnede dit ansigt, som du skadede ved bilulykken, da du var seks.
Selv dengang viste du mod og fatning, hvilket hjalp os til at forblive rolige.
Jeg glemmer heller ikke, da du ringede for halvandet år siden -
- og fortalte mig ligetil og enkelt: "Rafael. Jeg har kræft."
Jeg følte det, som om 100 tons faldt ned over mig og kunne ikke sige et ord.
Fra begyndelsen af sygdommen, og især i dine sidste dage -
- stod vi over for dig, og du udviste ingen selvmedlidenhed -
- som om du ikke ville gøre det sværere for os.
I en af vores samtaler et par dage før du forlod os -
- fortalte jeg dig, at vi alle synes, du er en sand helt.
Du løftede dine smukke øjne, så på mig og sagde:
- "Det er jeg nødt til." - "Hvorfor det?", spurgte jeg.
"For pigernes skyld." Du opsummerede det hele så enkelt.
Jeg glemmer heller aldrig det sværeste øjeblik -
- da lægen sagde, de ville overflytte dig til et hospice.
"Okay, fint", sagde du.
Det var hårdt for os at overvære.
Et øjeblik tænkte jeg, du var træt af at kæmpe -
- i betragtning af alt det, du gik igennem.
Da lægen var gået, fortalte du mig, at du havde endnu et spørgsmål.
Så jeg bad hende komme igen, og du spurgte om den eksperimentelle medicin.
Hun forklarede, hvorfor det ikke var relevant for dig -
- og du sagde igen: "Okay, fint."
Og jeg følte, hvordan mit hjerte gik i stykker inde i mig.
Hver gang jeg tænker på det -
- bryder jeg sammen.
Naomi og jeg var de sidste, der forlod værelset, efter du var gået bort.
Jeg så på dit ansigt, så smukt og roligt med et lille smil -
- ikke med den forfærdelige smerte, du havde få øjeblikke før -
- mens du kæmpede for at få vejret gennem iltmasken.
Jeg mindedes første gang, jeg så dig på et hospital.
I et øjeblik så dit ansigt så levende ud -
- indtil jeg sagde til Naomi med et barnligt håb -
- at du måske ikke var død endnu.
Men der er ingen tvivl om, at når ham fyren ovenfra -
- så den oplyste engel, som havde kaldt på ham -
- var det klart, at han ikke ville opgive dig.
På den ene eller anden måde er du et bedre sted nu -
- end det grusomme sted, hvor du var før.
Meirav, jeg ville ønske, vi havde talt mere med hinanden.
Jeg fortalte dig, jeg elskede dig, men fik ikke sagt præcis hvor meget.
Måske er dit lys dæmpet, men det er ikke slukket.
Farvel, min lille søster. Jeg savner dig så meget.
Hvil i fred.
Du fortjener at hvile i fred.
Må Meiravs minde være velsignet i al evighed.
"Retfærdighed skal gå foran Ham og bane vejen for Ham."
"Han lader sine engle beskytte dig, hvor du end går."
"De vil bære dig, så du ikke støder din fod mod nogen sten."
- Lad os komme væk i en fart. - Vent på mig udenfor.
- Hvor skal du hen? - Jeg skal finde tegnet. Vent her.
Din søster tog mit sted.
Min kone og jeg ville begraves ved siden af min søn.
Men jeg tror, de får det godt ved siden af hinanden.
Det håber jeg.
Jeg håber, hun passer på ham.
Eller at han passer på hende.
- Hvor er du? - På kirkegården.
Jeg glemte at ordne det.
Vi har ikke fået gravstederne ved siden af Ronnie.
Men han har en god nabo, Meirav.
- Hvad er det for en støj? - Hvad?
- Den her? - Ja.
Det er lighteren.
- Hvor er du? - Hos tandlægen.
Hvad laver du der?
Jeg har en aftale.
Luk venligst munden op.
Kom, vi går ud.
Åbn munden.
Åbn.
Luk.
Åbn munden.
Åbn. Luk.
Tak. Lad os så se...
Vent her, jeg ser lige efter, om alt er okay.
Så?
Bordtennis?
- Du lovede det. - Senere?
Du skylder mig en kamp.
Gå hjem, Zooler.
Eyal!
Er der mere varmt vand?
Jeg har falafel med.
Vent på mig og?
Kan du ikke lide den?
EN UGE OG EN DAG